Tidigare på "Terminator: The Sarah Connor Chronicles":
- Händelsen satte igång det. - Du dödar mig.
Jag är lagad nu. Allt är perfekt.
- Kan du kontrollera det? - Jag låter det inte hända.
Jag bodde i Mexiko. Det är dit vi ska.
- Jag kan få henne att säga sanningen. - Stick.
Jag klarar inte det här.
- Om jag vill hoppa av då? - Går inte.
Du är här för att hålla John Connor borta från henne.
Riley.
Du får inte vara i skorstenen.
Du är en flyttfågel. Du behöver en maka.
Det där är ett fönster.
Vad ska jag göra med dig?
En fågel i skorstenen är en brandfara.
Jag får inte döda dig.
Men du kan inte stanna här.
Flyg.
Jag undrade när vi skulle se dig igen.
Man ska vila ett par dar.
Hjälper det?
Inte särskilt.
Finns det mer någonstans?
Ja. Där nere under diskhon.
VARNING: DÖDLIGT FÖR MÄNNISKOR OCH HUSDJUR
Hej.
Jag behövde vara ensam en stund.
Förlåt.
Sa hon nåt?
Hon frågade om det.
För att vara artig, tror jag.
Det är ingen annans sak.
Det borde inte ha hänt här.
Eller inte alls.
Det tillhör historien.
Man glömmer inte historien.
Jag menar inte att du ska glömma.
Jag säger att det tillhör historien.
- Siktet är felställt. - Ge mig det.
Trevligt att kunna slösa kulor på äpplen.
Ja, trevligt att kunna slösa äpplen.
21 april, 2011.
Jag frågade aldrig om domedagen. Din domedag.
Du har rätt om siktet.
21 april, 2011. Det är min.
Vilken är din?
Vilken det än är, kanske det inte blir så.
Så oroa dig inte, raring. Vi märker när det händer.
- Jag vill att du hjälper mig med nåt. - Gjorde jag inte det i duschen imorse?
Det finns en kille som har information jag behöver.
- Be honom då. - Inte den sortens kille.
Inte den sortens information.
Skynet.
Jag är inte här för att få slut på kriget.
Jag är här för att vinna.
John Connor.
Du säger det hela tiden...
...men jag vet inte vad det betyder.
Jag bor ju med honom.
Hur funkar det?
Är metallen frisk och kry? Kör Sarah med dig?
Jag är här.
Jag ber dig.
Antingen hjälper du mig med min plan eller så får du visa egna framsteg.
Okej. Vad behöver du?
Det fanns en hög material här om advokaten.
Han som upprättade skalbolaget.
Derek tog det.
- När då? - När du var borta.
- Han följer upp det alltså? - Jag vet inte.
Han ska hålla mig underrättad. Det är min grej.
Du blev distraherad.
Jag blev kidnappad.
Vilket är distraherande.
Berätta om Riley. Vad hände...
...dagen hon försökte ta sitt liv? - Hon var väldigt upprörd. John vet.
- Hon hade ett blåmärke. - Vem gav henne det?
John trodde att det var fosterpappan. Hon sa en dörr.
Lögnare. Sen då?
Riley skar upp handlederna så här.
Hon förblödde nästan.
Tror du att det var fosterpappan?
Svårt att säga.
Vi vet inte mycket om Riley.
- Vi borde veta mer. - Jag vet var hon bor.
Jag kan prata med föräldrarna.
Jag gör det. Min grej.
Jag dödade en fågel.
Inte den i skorstenen?
Jag tänkte att du skulle veta.
- Gjorde en fågel det där? - Nej, jag. Titta.
Fågeln upplevde en ofrivillig fingerrörelse.
Den var ömtålig.
Rör på fingrarna.
Ja, det är skadat, men det ligger djupt ner.
Jag vet inte hur det hände.
Troligen i ett slagsmål.
Du är inte konstruerad för att slåss mot andra maskiner.
Jag kanske kan byta ut den här.
Fast vi har ju inte en massa reservdelar liggande.
- Man ska elda upp det här. - Inte alla.
- Vem säger det? - Du.
Vad då, framtida jag?
Framtida du.
Varför blir jag inte förvånad?
Jag har en skada i handen och nu kan du laga den.
Framtida John har bättre information än du.
- Jesse, hon kommer att döda mig. - Va? Vem?
- Hon. Cameron. - Vad hände? Vad gjorde den?
Jag såg nåt, metallen.
- Metallen? - Hon skar sig i handleden.
Varför skar den sig?
Jag vet inte, men jag såg metallen och hon vet det.
Visste hon det vore du död.
Jag kan inte gå tillbaka.
Undrar vad det är för fel med den. Har den uppfört sig konstigt?
Konstigt? Allt hon gör är konstigt.
Hörde du inte?
- Jag kan inte gå tillbaka. - Så klart du kan.
Du sätter ena foten framför den andra och bemästrar din rädsla.
Kom ihåg uppdraget.
- Det måste finnas ett annat sätt. - Tro mig, det finns bara ett sätt.
Jag låter inte Cameron skada dig.
Jag låter ingen skada dig.
Här är från mitt privata lager.
Kay köper inte sorten med socker och koffein. Vad är vitsen då?
Eller hur?
Det som hände Riley måste ha varit en chock.
Vad säger John?
Det är näst intill omöjligt att få något ur honom.
Men han sa att hon verkade upprörd...
...och att hon hade ett blåmärke. - Blåmärke?
Jag är ganska tålmodig, men det har funnits stunder...
Ungar, de vet hur de ska provocera.
Jag menar bara att om nån skulle tappa besinningen och bli fysisk...
Och med "nån" menar du mig...
Sånt händer.
Ja, sånt händer, men inte som du tror.
Inte... Inte på långa vägar.
Hon misshandlade min fru.
Blev helt galen.
Började skrika om att jorden brinner upp, och blekta skallar eller nåt sånt.
Sa hon det?
Jag ville rapportera det, men Kay sa ifrån.
Jag önskar att jag hade det nu, när du anklagar oss.
Jag anklagar ingen.
Först hoppar din unge av skolan och sen hon.
Plötsligt dyker det upp en kurator. Hon tror att han har dåligt inflytande.
En kurator?
Hon berättade mycket om er familj.
Jag avfärdade det som skvaller-
- tills jag träffade dig.
Har du hennes namn?
Håll John borta från Riley.
Hon har gått igenom tillräckligt.
Okej, knyt näven.
Sträck ut fingrarna.
Okej.
- Känner du nån skillnad? - Ja.
Är du lagad?
Jag vet inte.
Försök att inte döda fler fåglar.
Du ligger före programmet.
Med vad då?
Det du måste lära dig.
Jag vet att du bara rekar, Derek, men du får inte sticka iväg så där.
Jag måste sluta.
- Ms Wilson, tack för att ni kom. - Ms Baum.
Ni har flyttat en hel del, förstår jag?
Tyvärr krävs det i mitt jobb. Det har varit svårt för John.
- Det är svårt att få vänner. - Jag förstår.
Därför blev jag så glad när Riley följde med John hem.
- Jag visste inte att hon hade problem. - Det är svårt att säga med fosterbarn.
Många kommer från trasiga familjer, misshandel.
Varifrån kom hon?
Hon är föräldralös från Riverside.
Föräldrarna dog i en brand i ett narkotikalabb.
Jag träffade fosterpappan. Han sa att ni pratat om oss.
Jag var nyfiken på vad som hände hemma hos er. I ert badrum.
Jag har ingen aning. Det viktigaste är att hon får hjälp.
Självklart.
Jag har inte känt henne länge, men jag tycker om henne.
- Lustigt. Hon tror inte att ni gillar henne. - Det stämmer inte.
Var det ni som tog henne till sjukhuset?
Nej. Jag var inte i stan.
Så det fanns ingen vuxen i huset vid det tillfället?
Johns farbror. Han bor hos oss ibland.
Ja, Riley nämnde farbrodern. Farbror Derek.
Johns farbror.
Vi är inte ihop om det är det ni tror.
Jag tror ingenting. Jag försöker bara göra mig en bild.
Tycker ni att det är klokt att ha en obunden, vuxen man-
- i närheten av en söt tonårstjej som är så desperat efter uppmärksamhet?
Vad då, sa hon nåt om honom?
Det kan hon ha gjort. Det är konfidentiellt.
John är en bra kille.
Vad hon än går igenom försöker han vara hennes vän.
- Han försöker hjälpa henne. - Genom att ta henne till Mexiko?
Mexiko?
Riley sa att hon och John åkte till Mexiko.
Ni vet säkert att transportera en minderårig över gränsen-
- utan föräldrarnas tillåtelse är ett brott.
Jag visste inget. Jag ska förstås prata med min son.
Jag är inte ute efter nån.
Min känsla säger mig att ni är en ordentlig och hårt arbetande mamma.
Jag tror mycket på att sköta sitt eget.
Så jag tänker låta er sköta det här på ert sätt.
För tillfället.
Det skulle jag uppskatta.
Då säger vi så.
Fortsätt med antibiotikan.
- Är det allt? - Är det nåt mer du behöver?
- Nej. - För vi behöver verkligen rummet.
- Vad gör du? - Jag kollar adressen till en restaurang.
Är du hungrig?
Ja, fast det här är åt Derek.
Kaliba-advokaten han spårar. Han har en reservation där.
Inte den ideala platsen för Derek att ta sin måltavla.
Det ligger under jord och är fullt med vänligt sinnade.
Det blir svårt att göra sig av med kroppen.
Det blir nog inte nödvändigt.
Derek ska bara följa efter honom och pressa honom om Kaliba.
- För att kolla ett samröre med Skynet? - Precis.
Det blir nödvändigt. Jag gör en smörgås åt dig.
Vänta, varför då?
Du är hungrig.
Det är väl mitt problem.
Ibland är det skönt med hjälp.
Hur är det med handen?
Inga problem.
Ska inte du kunna reparera dig själv?
Jo.
- Men ibland är det skönt med hjälp. - Ja.
Jag gör en smörgås själv.
Är det upptaget här?
Nej.
Bjuder du?
Nej.
Jag kan presentera dig för Davey.
Jag är här i affärer, inte nöje.
Mitt misstag.
Han alltså?
Vad gör han?
Advokat.
Har han bjudit dig?
Nån enstaka gång.
Vad tyckte muskelknuttarna om det?
De gillade verkligen showen.
Det är trevligt med publik.
- Ursäkta mig. - Ja?
Okej. Kom.
Då kommer du ikväll då?
Vi kan kolla på en film eller så.
Okej, vi ses snart.
Jag hade just ett intressant samtal med en kurator från din gamla skola.
Åh, jag glömde att skicka in den där skolgrejen.
Det kom faktiskt aldrig upp.
Samtalsämnet var Riley.
Vad är det med henne?
Hon har mycket att säga om dig och mig och Derek.
Och Mexiko.
- Berättade en kurator det? - Allt det.
Från en främlings läppar till mina öron.
Nej, det kan inte stämma.
Och jag pratade med hennes fosterpappa.
Jag hade gärna pratat längre, men han bad mig att gå.
Han tror att vi är anledningen till hennes självmordsförsök.
På grund av Mexiko?
På grund av att Riley hade ett sammanbrott om blekta-
- skallar och undergången.
Jag har inte sagt nåt till henne.
Jag tror dig inte.
Jag svär att jag inget sagt.
Jag ska prata med henne.
- Det kan vara för sent. - Vad vill du att jag ska göra då?
Förbered dig på vad som händer när Cameron får reda på det.
Cameron.
Kan jag veta nåt som framtida John inte vet?
Det är svårt att veta.
Det verkar osannolikt.
Kan jag veta nåt som du inte vet?
Frågar du om framtida John hade hemligheter för mig?
Det hade han säkert.
Är John här?
Ja.
Du är skyldig honom en förklaring för allt du har berättat.
Vad jag har berättat?
För din fosterpappa, för kuratorn.
Kuratorn?
Du är dålig på att ljuga. Det gäller inte mig.
Det är han som gav dig sitt förtroende.
Folk vet saker.
Sanna saker. Om Mexiko.
Varför skulle jag berätta för min fosterpappa?
Eller för en kurator?
Jag har inte berättat nåt för nån, jag svär.
Vad skulle jag säga?
Kan vi prata i enrum?
Väntar du nån mer?
Nej.
Det är nån med en skrivplatta.
- Ja? - Hej. Jag heter Molly Malloy.
Jag kommer från socialtjänsten.
Hur kan jag hjälpa er?
Jag skulle vilja prata med er om Riley Dawson.
- Hon är väl inte här, va? - Nej.
- Är det du som är John? - Ja.
Vad gäller det?
Kan jag komma in så att vi får prata en stund?
Tack.
Det här är ditt fel.
- Vad då? - Hon är här på grund av dig.
Du är Johns syster. Du kan inte hålla mig kvar här.
De gillar inte alltid sättet jag gör saker.
Ni har visst vapen hemma-
- vilket förstås är varje amerikans rättighet.
Av säkerhetsskäl. Vi blev rånade.
Har ni någonsin burit vapen utanför hemmet?
Får jag fråga vad det här gäller?
Jag reder ut några detaljer om vilken miljö-
- ni har för ungdomar som Riley och John också förresten.
Jag gjorde en sökning, men kunde inte hitta nåt vapentillstånd...
...i ert namn. - Testa New Mexiko.
Tillstånd från andra delstater gäller inte här.
Nej, men vi har 60 dar på oss att skicka in ägarbeviset.
Smart kille.
Jag ska hålla utkik efter det.
Vad ska jag göra med dig?
Jag förstår inte vad du menar.
Socialtjänsten kommer vid klagomål.
Är du en klagare?
Nej.
Nej, jag har aldrig berättat nåt för dem.
- Vad har jag ens att berätta? - Du hör inte hemma här.
John är inte rätt för dig och du är inte rätt för honom.
Han kan inte se det.
Sluta. Snälla. Du skrämmer mig.
Du är opålitlig. Jag vet inte vad du gör.
Jag är bara Johns flickvän. Det är allt.
Du kan inte vara Johns flickvän. Du är ett hot.
Du kan inte stanna här längre...
...men jag kan inte låta dig gå.
Du är Johns syster.
Vad ska jag göra med dig?
Inget.
Du kan inte göra nåt för du är Johns syster.
Fatta det. Du är bara hans syster.
Riley, följ med mig.
Okej. Vänta på mig utanför.
Tänkte du döda henne?
- Jag vet inte vad jag tänkte göra. - Vad menar du?
Sen när vet inte du vad du tänker göra?
Jag vet inte.
Jag borde ha dödat henne. Hon är ett hot.
Det är inte ett beslut du kan fatta.
- Det är oftast inte ett beslut. - Tydligen den här gången.
Och beslutet är inte ditt.
Vad händer med dig?
Jag vet inte.
Jag ringde inte till dem.
Det vet jag.
Jag tror dig.
Riley, finns det nåt du vill berätta?
Om vad då?
Om vad som helst.
Finns det nåt du vill berätta?
- John... - För idag är den dagen.
Idag är den dagen du berättar vad du än vill berätta för mig.
Idag.
Nej.
Men finns det nåt du vill berätta, John?
För du har rätt. Jag tycker att idag är den dagen.
Nej.
Du är sen.
Var har du varit?
Jag var hungrig och jag hatar rumsbetjäning. Vad är det här?
Spaningen på vår kille.
Han har vakter dygnet runt.
Två 12-timmarsskift. Fyra killar totalt, beväpnade.
Stället han bor på ligger i bergen.
Höga murar, fullt med kameror, folk med vapen.
- Vi borde göra det långsamt. - Nej.
Han har chartrat ett plan ut ur landet. Vi tar honom på vägen.
En rörlig måltavla med ett exakt fönster. Vägarna är smala och isolerade där.
Jag vet inte om jag kan.
Vad menar du? Du är med.
Jag är otränad.
Du har ditt folk.
Mitt folk verkar distraherade.
Du då?
Kl. 20.30 ikväll.
Ta med en bil så att du kan blockera vägen. Du tar vakterna.
Jag tar advokaten.
Derek.
Hon tjallade inte på oss.
- Hon litade på nån som lurade henne. - Vem då?
Det vill hon inte säga.
Det här är inte bra, John.
Det kan betyda en massa dåliga saker.
- Jag vet, Jesse. Jag vet. - Släpp.
- Vad i helvete gör du? - Vad gör du?
Jag vet inte vad du pratar om.
- Du ville att han skulle gilla mig. - Visst.
- Tycka om mig. - Visst.
- Till och med älska mig. - Visst, raring.
Vi pratade om det flera gånger. Det var planen.
Men det räckte inte, va? Och det visste du.
Hon ska döda mig, eller hur? Så är det. Det är den riktiga planen.
- Det är ju löjligt. - Nej, det är det inte.
Du visste att det var det enda som skulle få John att vända sig emot henne.
Hon skulle döda mig.
Du ringde socialen. Du ringde mina fosterföräldrar. Du ringde min skola.
Hur kunde du göra det mot mig?
Jag litade på dig. Jag älskade dig.
Jag räddade dig från helvetet och tog dig till paradiset!
Jag gav dig en mening.
En chans att bli en hjälte.
Vet du hur få som får chansen att få sina liv att betyda nåt?
För att få sin död att betyda nåt? Jag fick dig att spela roll.
Sluta! Sluta!
Du kunde ha varit vacker, men du är bara feg.
Jag kan inte hitta henne.
Finns hon därute, ringer hon.
Så småningom. Det gör hon alltid.
Cameron, har du...?
Du vet att jag inte gjorde det.
Vad gör du? Du har varit här i timmar.
Jag har gjort en grej.
Till dig.
- Vad är det? - Du har försökt laga mig två gånger nu.
- Det fungerar inte. - Och?
Jag är inte kapabel till självavslut.
- Självmord. - Jag kan inte ta mitt liv, men det kan du.
Varför skulle jag vilja det?
Du kanske måste en dag.
Jag har planterat ett sprängämne i min skalle nära chipet.
Det är litet, men det är tillräckligt.
Tillräckligt?
Du behöver bara trycka på knappen.
Vad skulle framtida John ha gjort nu?
Framtida John bor inte här, det gör du.
[SWEDISH]